Red Dwarf 9x03 Zpátky na Zem, část třetí
Z části použity anglické titulky od "Nohajc"
Překlad "Fajl"
Korekce "Fajl"
Jdeme na přistání. Všichni se držte.
Posádko, připravte se na přistání.
Zahajuju bezpečnostní kontrolu, že je všechno na svých místech.
Všichni už byli na záchodě?
Jo.
Všechny stolky sklopený?
Jo.
Pásy utažený?
Jo!
Přistávací světla spuštěna, podvozek vysunut.
Prosím o přistávácí dráhu.
Pane, doporučuji se přiblížit zleva,
směrem k přistávacímu světlu na konci ulice.
Začínám brzdit... teď.
Snižujeme rychlost.
Otáčky na dvou tisících a neutrál.
Chodník v dohledu, jsme na kurzu.
Připravte se, budeme zastavovat. Hodně štěstí.
Zatahuju ruční brzdu. Vypínám zapalování.
To bylo výborné přistání.
Byli jste skvělí.
Hej, dveře na manuál.
Jo.
Pánové, můžeme vystoupit.
Co to je za zapadákov?
To je horší, než Rimmerosvět.
Jdi se vycpat, je to tu super.
Na takovym místě jsem vyrostl, akorát je tu míň hořících aut.
Zjistím od tamtoho infodroida, kde je pan Charles.
Srdečně zdravím, kolego droide.
Hledáme herce Craiga Charlese, můžete nás nasměrovat?
Možná je přehřátý. Jste vždy takto červený?
Umístím vám do hlasové jednotky tento nástroj a vy řeknete á.
Čau, to jsem já, kde jsi?
V Rovers Inn, proč?
Jdu tam.
Pánové, zdá se, že má nějakou poruchu.
Můj ty smutku, vandalové tomu droidovi vykradli
celý vnitřek a skrz hlasovou jednotku procpali dopisy!
Co je tohle za místo!?
Zeptáme se v obchodě.
Pane, nechte mě mluvit. Znám místní dialekt.
Počkám venku a pohlídám Smartíka.
Země... vůně domova...
Nazdárek kašpárek a rukulíbám, pane.
Sháníme a hledáme převozníka starejch babek,
taxikáře Lloyda Mullaneyho, kterýho hraje Craig Charles.
Myslím, že se v Rovers Inn učí scénář. Tohle je nějaký vtip?
No teda, v Rovers. To si fakt stojíme na vedení
a sláma nám čouhá z bot. Zrovna jsme kolem prošli, že?
Jooo, jo, prošli, ne?
Sme pěkný troubové.
Tak jo kluci, balíme a mizíme.
Dem.
Razíme.
Pane, děkan a páček shledáček.
Zas někdy!
Čus kámo!
Dobrá práce chlapci. Byli jsme otravní až k pláči.
Nikdy neuhodneš, co jsem teď viděl.
Tvý kámoše z Trpaslíka, jsou venku.
Vážně?
Jo, právě přistáli v malý kosmický lodi.
Jak se jmenuje, taková ta zelená?
Kámo, nedělej si ze mě srandu.
Musim se do večera naučit spoustu textu.
Mluvim vážně. Vim, co jsem viděl.
Dokonce jsi tam byl i ty.
Jsem furt tady.
Kolik jsi jich měl?
Jenom pár.
Ale poslouchej, fakt jsem tě viděl.
Ošklivej vágus, určitěs to byl ty.
Čau kluci, co tu děláte?
Á, pane Charlesi. Jmenuji se Kryton a jsem smyšlená postava
ze seriálu Červený trpaslík. Potřebujeme nutně vaší pomoc.
Sem to říkal.
Chlape, jsi jedinej, kdo nám může pomoct.
Už jsem o tomhle slyšel.
Oživlý vzpomínky.
Vím, že neexistujete.
Okej, nebudem to lámat přes koleno.
Jen nám dej adresu našeho stvořitele
a my vezmeme Kosmika a zmizíme.
Kosmik?
Teď jsem ti to říkal.
Přistáli před hospodou.
To je v pořádku, ne?
Snad nedostaneme pokutu?
Vy tu vůbec nejste.
Já vím, že tu nejste.
On je úplně mimo.
Ale my ostatní tu jsme.
Jo.
Pane, jsme z jiné dimenze.
A potřebujeme vědět, kolik epizod nám ještě zbývá?
No... já vím, kolik vám jich zbývá.
Kolik?
Ehm, jedna.
Jmenuje se Zpátky na Zem, část třetí.
Napsali to před pár dny.
Chceme od tebe jen tu adresu, kámo.
Musíme mluvit s naším stvořitelem.
A já bych se měl vrátit na odvykačku.
Jsem rád, že nejsem on.
Ten chlap je troska.
Předstírat celej den, že jsem někdo jinej, to neni život!
Magor!
Pane, návštěvníci.
Překvapuje mě, že jste mě nenašli dříve.
Není tak snadné najít svého stvořitele.
A jak vám může pomoci?
Chceme žít, magore!
Jak se jednou série ukončí, nejde to zvrátit.
Ale co všechny ty otevřené konce?
Já a Kočanská, návrat domů.
Už jste mě přestali bavit.
Pane, tohle je tedy naše poslední epizoda?
Světlo, které svítí dvojnásob, zhasne za polovic.
Jo, ale světlo, co svítí na polovic, svítí čtyřikrát dýl.
Ale světlo, které svítí ze třech čtvrtin,
svítí pět osmin doby světla,
které svítí na čtvrtinu toho, co zhaslo.
Na to nepotřebuji kalkulačku.
Pánové, jde o to, že jste všichni zářili hodně a hodně dlouho.
Úplně jako hvězda, po které se jmenujete.
Nic netrvá věčně.
Dokonce ani... banky.
A co vedlejší série s Krytonem? Mohl bych bejt jeho parťák.
Nebo sitcom.
Klidně bych dělal sitcom, cokoliv, jen abych zůstal naživu.
A co pořad o kočkách?
To by nefungovalo.
Hele, potřebuješ historickej seriál,
kde budeme já a Kryton jako Robin Hood a Malý John.
A každej tejden ho chytěj kvůli čarodějnictví,
nebo prostě kvůli divný hlavě, a budou ho chtít upálit.
A pokaždý ho různejma způsobama zachránim, jako hrdina.
No jo, je to blbost. Máte recht.
Zemřete velkolepou smrtí.
Smutnou a nádhernou.
Pracovní scénář.
Popíšu vám to. Pokusíte se změnit svůj osud a utéct.
Půjdu po vás.
Smutné a nádherné.
Vaše zrození i smrt byly inspirované Blade Runnerem.
Pánové, nastal váš čas.
Ale no tak, vy byste mě zabili?
Máš setsakra pravdu, že zabili.
Víš jak moc jsem kvůli tobě trpěl?
V tom životě, který jsi pro mě vytvořil?
Samý laciný humor, nafukovací panna jménem Rachel,
hromada vtipů o sadě na opravu píchlých duší.
To byla docela sranda. Promiň, pokračuj.
Nikdy tě nenapadlo, jaké to pro mě je?
Začni psát o tom, jak zachráním situaci
a získám pěknou dívku, co do mě bude blázen.
A ať tě ani nenapadne, že by se z ní potom,
co se pomilujeme do úplného vyčerpání,
vyklubala moje dávno ztracená sestra.
Sakra, jak jsi věděl, že mě to napadlo?
Protože znám tvoje uvažování.
A teď mi napiš happy end nebo tě vezmeme s sebou.
[Kocourovi vyletí zbraň z ruky a stvořitel ji chytí.]
Nikdy nevyhrajete.
Smiřte se s tím a umřete.
Blbče, jestli mě zabiješ, přestanete existovat.
Chápeš to vůbec?
Chlape, já jsem mrtvej celý věky.
Jen tak vegetuju, tloustnu a prašivím.
Nikdy mě nenapadlo,
že bych se měl někomu zodpovídat
nebo že by kdy někdo byl na mojí straně a fandil mi.
Máme fanklub.
Dokonce podle mě pojmenovali televizi.
Nikdy jsem nebyl sám, jen jsem si to neuvědomoval.
A teď chci žít.
Já ho zabil!
Teď nemáme existovat!
Já chtěl jen sitcom.
Sitcom v pekárně na sušenky.
Tolik jsem toho snad nechtěl.
Já ho zabil.
Jak jsem ho mohl zabít, vždyť nejsem vrah.
Pane, zabil jste ho, protože vás nechal ho zabít.
Kryton, strana 19:
"Pane, zabil jste ho, protože vás nechal ho zabít."
Všechno je to tady.
Tou smrtí na ulici nás jen vodil za nos.
Zabil nás tak, že nás nechal ho zabít.
A teď umřeme, protože...
tu není nikdo, kdo by nás držel naživu!
Má pravdu. Mám pocit, že je mi divně.
Mě taky.
Myslím, že...
Koukni na konec a zjisti, co se stane!
No jo.
[KRYTON: Můžeme si napsat vlastní konec!]
Můžeme si napsat vlastní konec!
No jistě, co je psáno, to je dáno!
Jsme volní!
[Rimmer hodí vázu.]
[Která se zastaví ve vzduchu.]
Chlapi, cejtim se jak bůh!
Jako by mi každym pórem proudilo ryzí zlato!
Jo! My se z toho dostaneme!
Dokud máme tohle, máme svět u nohou!
Můžeme dělat úplně cokoli!
Mohl bych mít vlastní loď.
Mohl bych mít Kočanskou.
Mohl bych mít nový smeták.
Jak to, že tu nemám štěk?
Právě jsem ti jeden dal.
Napadlo mě, že budeš remcat.
Můžu cokoli!
Takže si úbytek života můžeme pořádně užít!
Pardon kluci, překlep.
To si vážně myslíš,
že si odsud propíšeš vlastní cestu?
Tak mrkej chlape, mrkej na drát.
Ovládá celý svět.
Může si dělat, cokoli se mu zlíbí.
To bych mohl, třeba kdybych chtěl udělat... tohle.
Listere, přestaň, to je rozkaz!
To je skvělý!
Co to dělá?
Pane, pomužte mi ho postavit! Pomužte mi ho postavit!
To je úplně boží. No dobře.
Jdeme na happy end.
Pane, zadržte.
Nemáme šanci se k němu dostat.
Hej, hej, to jsem nenapsal. Teda ne všechno.
Tohle fakt nepíšu kluci. Co se děje?
Možná ten psací stroj nic neřídí.
Co když je to něco jiného?
A co tyhle blbý věcičky?
Proč je pořád skládám?
Na houby!
Pane, co to vlastně je? Uvnitř něco je. Foukněte.
Vypadá to jako oliheň.
Co bych dělal s olihněma?
To bude to něco, co řídí náš svět.
Co když je to naše společné podvědomí?
Jako tehdy s olihní beznaděje?
Na té vodní planetě. Ta věc, co nás před lety napadla.
Hej, hej, tak počkat!
Snažíš se říct, že ta potvora v cisterně,
co nás postříkala, je další oliheň beznaděje?
Protože mně není beznadějně.
Je mi... fajn, veselo.
Od první chvíle tady se cejtim skvěle.
Tady jsem někdo. Mám znova chuť žít.
Pst... kroky. Slyšíte je?
Kočanská.
Cejtim její parfém.
Můžu ji mít znova zpátky.
Děti a všechno, co jsem kdy chtěl.
Ale ve skutečném světě zemřete!
Tohle není skutečnost!
Vypadá to skutečně.
Ale ne tam uvnitř.
Kryťáku, nemůžu jinak.
Tohle je moje jediná šance ji mít zpátky.
Pane... slečna Kočanská není mrtvá.
Ty děcka měly pravdu?
Pane, lhal jsem vám.
Nechala vás!
Snažil jsem se vás ochránit.
Ona je někde tam venku.
Ona je někde tady.
Dokonce je přímo za těma dveřma a v tomhle světě mě miluje!
A dokonce mě bude milovat až do smrti.
Není skutečná.
Nikdo není dokonalý.
Podívejte, průhledním.
Vracím se do skutečnosti.
Já taky.
Pane!
Musím zůstat.
Co se sakra stalo? Chci to po lopatě a s obrázky!
Řekl bych, že zafungoval náš imunitní systém.
Musíme mít v sobě protilátky už od posledního setkání s olihní.
Což nám dalo možnost si vybrat mezi realitami.
Mezi touhle a tou, která začala objevením Katky z Kremlu.
Co když to opičák vzdá?
Tak se neprobudí.
Musím zůstat.
Vypadá to, že se nemůžeš rozhodnout, kde chceš žít.
Zvažuju to.
Můžu se tě na něco zeptat?
Povídej.
Ve svých snech... líbal jsi mě?
Jaké to bylo?
Nechtěl jsem se už nikdy probudit.
Tak zůstaň.
Kam jdeš?
Musím odejít... a dostat tě zpátky.
Tu skutečnou?
Nikdy mě nedostaneš.
Jsem na tebe moc dobrá.
To jsem si taky myslel... ale nejsi.
Ale jsem.
Ne, jsem taky dobrej.
Nikdy mě nic nerozhází
a i když jsem občas nechutnej, tak umim dělat věci správně.
Nikdy mě nedostaneš.
Jo, dostanu.
Prostě mi vysvětli:
jak je možný díky inkoustu beznaděje dostat všechno, co jsem kdy chtěl?
Pane, analýzy toho tvora naznačují, že se jedná o samici.
Mužská oliheň, ženská oliheň, jaký je v tom rozdíl?
Ženský můžou dělat deset věcí najednou,
ale neuměj couvat kolem kusu skály?
Samčí obranný systém sestává z inkoustu,
který způsobuje beznaděj.
Vypadá to, že samičí má opačné účinky.
Takže je ti z něj veselo?
To je jak útočit na něco,
co se brání pomocí indické masáže hlavy
nebo akupunkturou s aromaterapií.
Co je to za praštěný obranný mechanismus?
Je dokonalý.
Protože zajistí, že přestanete útočit.
Jo, a jakmile seš veselej a hravej, tak tě dostane, co?
Přesně tak.
Jak se dostala na palubu?
Tak nějak jsem ji přitáh.
Z tý vodní planety, už před lety.
"A teď tě rybko ňamky zbaštím, páč já rybky rád."
Pak utekla.
Tušil jsem, že byste byli naštvaný, tak jsem nic neřekl.
Ta teda vyrostla.
Co s ní uděláme?
Třeba suši.
Měli bysme ji vyhodit na nejbližší vodní planetu.
Trochu to tam rozveselit.
Co se stane s lidma v tý druhý dimenzi?
Koukaj na nás v televizi.
Pane, budou pokračovat ve své existenci jako následek našich halucinací.
To je kvantová mechanika.
S každým přijatým rozhodnutím vzniká nový vesmír.
Stejné je to se sny a halucinacemi.
Další vesmír z mnoha.
Ale ti chudáci budou žít dál přesvědčení o tom,
že oni jsou ti skuteční a my jsme postavy ze seriálu.
Víš, co by nejspíš udělali, kdybys jim řekl pravdu?
Smáli by se.
Jo.
Rozhodně jo.